Sculați-vă!
Generalul Hayashi va declanșa un atac. Vom merge cu el.
Ordinul generalului Kuribayashi este să rămânem în peșteri.
Locotenentul Ito spune că generalul Kuribayashi
este un om slab și un simpatizant al americanilor.
Vom recuceri muntele Suribachi.
Unde este generalul Hayashi?
Nu știm, domnule.
Cine e șef aici?
Nu sunt sigur.
Rămâneți pe poziții până iau o decizie.
Suntem ca și morți.
Înapoi! O să revenim cu întăriri!
Așadar, regimentul vostru de ce nu a luat parte la atac?
Nu stați aici ca niște lași!
Ieșiți afară din peșteră și luptați!
Unde-i comandantul vostru?
- N-am primit ordinul de atac. - Cum?
N-ați primit ordinul generalului Hayashi?
Kuribayashi a contramandat ordinul lui Hayashi. Atacul e anulat.
Vom recuceri Suribachi...
cu sau fără acordul lui Kuribayashi.
Deja avem trupe gata de atac. Pregătiți-vă de luptă.
Locotenent, ia aminte ce grad ai!
Disprețul tău pentru ofițerii superiori îți va pune oamenii în pericol inutil.
Te sfătuiesc să te întorci în peștera ta,
sau să renunți la comanda oamenilor tăi.
Destul. O s-o facem singuri.
Încalcă ordinul.
Ăsta e ofițerul care a vrut să ne omoare. Puțin îi pasă de noi.
Eu nu mă mai întorc, sunt sătul să mai lupt în peșteri.
De acum sunteți sub comanda locotenentului Nishi.
Mă voi arunca sub un tanc inamic.
Le voi lichida una din mașinării.
Să ajungă cât mai repede.
Care e situația?
O mie de oameni au pierit în atacul nocturn asupra aerodromului Chidori.
Cum așa? Doar le-am spus în mod expres să nu forțeze atacul.
Se pare că ordinul de retragere nu a ajuns peste tot.
Hayashi.
Ticălosul!
Și mișcările trupelor americane?
Un batalion se îndreaptă spre nord
iar noi îi hărțuim de pe versantul de vest.
Bun. Odată trecuți de versantul de vest, vor fi împresurați din trei părți.
Asta tocmai a sosit.
Citește-o.
E de la comandament..
"Regretăm că momentan nu putem trimite întăriri pe Iwo Jima.
Sperăm sincer că veți lupta și veți muri cu vitejie pentru țară."
Aduceți-l încoace.
Să-l lichidez?
Nu. Îngrijește-l.
Cu tot respectul, domnule...
Okubo, și tu te-ai aștepta la același lucru, nu-i așa?
Endo, îngrijește-l.
Și așa avem prea puțină morfină.
Domnule, americanii n-ar îngriji un soldat japonez rănit.
Băiete, ai întâlnit vreunul până acum?
Ocupați-vă de el.
Am înțeles... Endo!
Unde sunteți, tancuri americane? Veniți încoace!
Endo, cum se simte prizonierul?
E conștient, domnule.
O să interoghez prizonierul.
De unde ești, soldat?
Infanteria marină, compania E.
Voiam să spun, care ți-e orașul natal?
Am locuit în California o vreme.
O știi pe Mary Pickford, sau pe Douglas Fairbanks?
Desigur, toată lumea îi cunoaște.
Sunt prietenii mei.
I-am avut ca oaspeți acasă în Tokyo.
Nu glumiți?
Sunteți cineva faimos?
Am fost în 1932, la Olimpiada din Los Angeles...
Chiar spuneți adevărul?
Asta e o poză cu mine si cu calul pe podium...
Ca să vezi...
Oklahoma... de acolo sunt...
- Takahachi. - Sam.
Fir-ar să fie.
M-am săturat. Mă duc să mă predau.
N-ai decât să mă arestezi. Acum nu-mi mai pasă.
De asta ai fost numit aici, nu?
Să dibuiești trădătorii.
Am fost numit aici fiindcă am fost dat afară din Jandarmeria Militară.
- Dat afară? - Da.
Nu fusesem înrolat decât de cinci zile.
Ține minte, Shimizu, trebuie să fii hotărât tot timpul.
O singură slăbiciune, și oamenii vor profita de tine.
Lipsă de îndatorire patriotică. Du-te și rezolvă, Shimizu.
Nu ați arborat drapelul imperial așa cum trebuia.
Iertați-mă, soțul a plecat pe front, și singură nu am putut să-l urc
E lipsă de patriotism să nu arborați drapelul.
Dacă mă ajutați dumneavoastră, îl pun chiar acum.
Potoliți câinele ăla.
Ce s-a întâmplat?
Câinele ăla e o pacoste. Deranjează comunicațiile militare.
Așa este, îi spun imediat să tacă.
Shimizu, scapă de câine.
Nu se poate ca un câine să deranjeze ordinele militare.
Duceți câinele în spate.
E doar un câine! Vă promit că nu mai latră!
Duceți-l în spate! Copiii să meargă în casă.
Hai mai repede.
Duceți câinele în casă și vedeți să nu facă zgomot...
- Să nu-l mai țineți afară. - Am înțeles!
Ordinul a fost executat, domnule.
Mă iei de prost?
Dacă nu ești în stare să omori măcar un câine,
niciodată n-o să fii in stare să te ocupi de comuniști.
Ești un trădător!
Am fost demis pentru neexecutare de ordin și trimis aici.
Nu fi amărât, Shimizu. Cel puțin aici știi care e dușmanul.
Nu a fost vina câinelui.
Taro, în seara asta am ținut petrecerea mea de adio.
Au participat și nevestele, așa că a fost hărmălaie mare.
Până am salutat toate doamnele îmi pierise pofta de mâncare.
Doamnelor și domnilor, puțină atenție, vă rog...
Oaspetele nostru de vază provine din Imperiul Japoniei.
Căpitane Kuribayashi,
te rog să accepți ca simbol al prieteniei noastre
acest Colt 45 din anul 1911.
Așa ceva este util oricărui ofițer.
Mulțumesc pentru acest minunat dar, și pentru prietenie.
Îmi va fi dor de dumneata.
Vă rog să luați loc și să savurați cina.
E minunat.
Hai să-l întrebăm pe căpitanul Kuri.
Nu vă supărați dacă vă spun Kuri, nu-i așa, căpitane?
Căpitane?
Ce-ați simți dacă America și Japonia ar intra in război?
Cred că ar fi niște aliați excelenți.
Nu, cred că a vrut să spună unii împotriva altora.
SUA e ultima țară din lume cu care Japonia ar trebui să lupte,
dar, de se va întâmpla astfel, mi-aș face datoria față de țara mea.
Dacă Birdie ar fi în tabăra opusă, l-ați împușca?
Va trebui să-mi urmez convingerile.
Convingerile tale personale, sau pe cele ale țării tale?
Nu sunt oare aceleași?
Ai vorbit ca un adevărat soldat.
E groaznic... Birdie, ești ca și mort...
Nu, niciodată...
Băiete...
Ceva informații despre planurile inamicului?
Nu, e doar o scrisoare.
E de la mama lui.
"Ți-am trimis câteva cărți de citit.
Sper să-ți placă.
Ieri, câinii au săpat o gaură pe sub gard.
Au alergat prin tot cartierul.
Până i-am găsit, îi speriaseră deja pe cocoșii familiei Harrison.
Să nu-ți faci griji pentru noi, ai grijă de tine și să revii sănătos.
Să-ți amintești ce ți-am spus...
să faci mereu ce trebuie făcut, fiindcă așa trebuie.
Mă rog ca războiul să se sfârșească repede
și să te întorci sănătos acasă.
Cu drag, mama."
Îmi pare rău, domnule. Medicamentele s-au terminat!
E-n regulă. Sunt inutil acum. Ocupă-te de ceilalți!
Okubo, vino încoace.
Cum stăm cu muniția?
Deloc bine, domnule.
Mortierele noastre au fost distruse și se termină muniția mitralierelor.
Nu mai avem decât puștile.
Okubo, preia tu comanda.
Nu mai putem apăra această zonă.
Trebuie să retragi restul oamenilor spre nord.
Luați cu voi toată hrana și muniția care ne-a mai rămas.
Și dumneata ce-o să faci?
M-am săturat să mai împart peștera asta cu voi.
De acum înainte mă voi descurca singur.
Ce tot spuneți, domnule?
Primul punct pe lista de priorități este să găsești niște apă.
Băieți, faceți tot ce puteți.
Faceți ce trebuie făcut...
fiindcă așa trebuie.
S-a înțeles?
Am înțeles!
Voi avea grijă să vi se trimită medicamente și hrană.
A fost o onoare să mă aflu sub comanda dumneavoastră!
Plecați!
Okubo...
Ordonați.
Dă-mi pușca mea.
Îmi pare rău, Okubo.
De ce nu mai primesc rapoarte? Vești de la amiralul Ichimaru?
Nimic, domnule.
Dar Nishi sau Hayashi?
Trimite curieri!
Am trimis. De mai multe ori.
Niciunul nu a mai revenit.
Așa nu se pot elabora strategii!
M-am gândit la ce a spus colonelul Nishi.
Are dreptate.
Nu știu nimic despre inamic.
Credeam că americanii sunt fricoși...
dar nu sunt deloc așa.
Mi s-a spus că sunt niște sălbatici,
dar soldatul acela american...
cuvintele mamei sale...
erau asemenea cuvintelor mamei mele.
Vreau să-mi fac datoria față de domnul general și față de patrie...
dar nu vreau să mor degeaba.
Tu ce părerea ai?
Tu...
n-ai trăit suficient ca să-ți dai seama...
ce fel de sacrificiu faci.
Prin urmare, vrei să te predai împreună cu mine?
Stai puțin.
Ne vor remarca dacă plecăm împreună.
Du-te tu înainte.
Eu voi inventa o scuză.
După un timp, le spun că mă duc să văd ce-i cu tine.
Dispărem înainte să ne observe lipsa.
Prefă-te că ai dizenterie.
Ia o față de bolnav de dizenterie.
Gata, așa e bine.
Unde te duci?
Am dizenterie.
Te duci să te predai, nu?
Ia-mă și pe mine, dacă te duci.
M-am săturat de războiul ăsta.
Mai încet!
Hei! Unde vă duceți?
Zicea că nu se simte prea bine, poate are dizenterie.
Voi doi! Stați pe loc!
Domnule, poate s-au speriat!
Mura, ești santinelă. Ai grijă să nu mai avem dezertori!
- Domnule, pe creastă! - Acoperiți-i. Nu trageți.
Aveți grijă acolo...
În genunchi!
Nu mai are arme?
Dă-i niște apă.
Du-l acolo, haide...
- Haideți, plecăm. - Și prizonierii, domnule?
Voi doi, rămâneți aici să-i păziți.
Haideți, plecăm. Să mergem.
Din ce unitate ești?
Regimentul Higashiyama, compania 314.
Doar n-o să stăm să-i păzim aici toată noaptea, nu?
Ai auzit...
Am auzit că îți oferă un prânz.
Un prânz...
sună bine.
- Oare să-i ducem pe plajă? - Glumești?
Și eu sunt din Yokohama.
După ce se va termina totul, să vii să mă vizitezi.
Cu ăștia doi, suntem ținte sigure.
Am eu o idee mai bună...
Domnule locotenent!
Asta să le fie învățătură de minte celor care mai vor să se predea.
Trebuie să străbatem focul încrucișat pentru a ajunge în nord...
și să ajungem la ai noștri.
Ascultați aici.
Fugim către peștera aia și încercăm să trecem pe acolo.
Nu irosiți gloanțele!
Nici măcar unul.
Nu trageți aiurea.
Domnule, aceștia sunt ostașii lui Nishi și supraviețuitorii de la Suribachi.
Unde vă sunt ofițerii?
Vă felicit că ați ajuns până aici.
Fujita, apă pentru ei.
Îmi pare rău, domnule. Apa s-a terminat.
Îmi pare rău. Măcar odihniți-vă.
Pe tine te cunosc.
Era să-ți pierzi capul.
Atunci a fost a doua oară când m-ați salvat.
Prima dată a fost când ați venit pe insulă.
Așa e. Îmi amintesc.
În viață, toate se întâmplă de trei ori.
Hanako.
Această scrisoare probabil că nu va ajunge la tine...
dar îmi face bine dacă scriu.
De cinci zile, nu mai avem apă și hrană.
Pentru a reuși să supraviețuim...
facem lucruri inimaginabile.
Nu mai avem scăpare.
Dar mă gândesc numai la tine și la copil.
Caută niște viermi.
Bătălia noastră se apropie de final...
Nu mai avem muniție, nici apă.
Toți cei rămași în viață vor da atacul final.
Mă rog pentru victoria și siguranța Imperiului.
Vă spun rămas bun.
Nu mi-am putut îndeplini pe deplin datoria față de patrie.
Acum, fiindcă nu mai avem muniție, vom pieri cu acest regret.
Ai venit aici tocmai de la Suribachi?
Probabil a fost un drum strașnic, nu?
Ești un adevărat soldat.
Nu, domnule. Sunt un simplu brutar.
- Așadar, ai fost brutar? - Da.
Ai familie?
O nevastă și o fetiță născută vara trecută, în Ohmiya.
Încă n-am apucat s-o văd.
Ce ciudat.
Mi-am jurat să lupt până la moarte pentru familia mea...
dar tocmai gândul la familie îmi face sarcina grea.
Un comunicat radio din țară.
Pentru generalul Kuribayashi,
și curajoșii săi oameni care luptă pentru patria noastră.
Difuzăm acum o melodie cântată de copiii din Nagano,
orașul natal al generalului Kuribayashi.
Pe valurile Pacificului, la sud de Orașul Imperial,
o insulă mică se află pe valuri.
Soarta imperiului nostru se află în această insulă
numită Iwo Jima.
Atâta vreme cât ea rezistă,
noi vom fi în siguranță, și imperiul va trăi în pace.
Cu imensă mândrie vom lupta pentru ea.
Mândra noastră insulă Iwo Jima.
Te rog ceva.
Rămâi aici și dă foc documentelor și cufărului meu de campanie.
În viață, toate se întâmplă de trei ori.
Voi ordona un atac general.
Deși Japonia a pierdut lupta...
într-o zi, poporul nostru vă va considera eroi.
Va veni o zi când oamenii vor lăcrima și se vor ruga pentru sufletele voastre!
Fiți mândri că muriți pentru patrie!
Mă voi afla mereu în fruntea voastră.
Destul.
Îți sunt recunoscător, Fujita.
E un ordin.
Iarăși tu.
Mai am o rugăminte la tine.
Să mă îngropi...
să nu mă mai găsească nimeni.
Taro,
în curând voi veni acasă.
Mă bucur să revin în Japonia...
dar sunt puțin tristă fiindcă mi-am lăsat în urmă prietenii.
Voi veni cu mașina...
dar mă plictisește să conduc singur.
Insula mai e încă pământ japonez?
Asta încă mai e Japonia.
Aveți grijă, poate fi o capcană...
Ai grijă.
E în ordine.
Uite ce-am găsit!
- Am dat de unul ascuns! - Adu-l încoace.
Pune lopata jos...
Vorbește careva japoneza?
Pune lopata jos.
Liniștește-te.
Hei! O să fii bine...
Lăsați-mă să-l dobor!
Nu-ți face nimeni nimic.
- Îl împușcăm, locotenente? - Nu, nu-l împușcați.
Hei, ai grijă!
E nebun!
Traducerea și adaptarea: veverița_bc & adio67 @ www.titrări.ro